na srpski jezik preveli: Aleksandra i Slaviša A za DVD-Rip sinhronizovao: !!! STANA67UE !!!
Pred kraj četvrtog veka A.D. Rimsko carstvo počelo je da se ruši.
Alexandria, u Egiptu, zadržala je nešto od starog sjaja,...
...posedovavši jedno od sedam čuda drevnog sveta:...
...legendarni Svetionik, i najveću, poznatu, biblioteku.
Biblioteka nije bila samo kulturni, već i religiozni simbol,...
mesto, gde su se pagani molili njihovim bogovima.
Tradicionalno pagansko verovanje, koegzistiralo je sa...
...Jevrejskim, i jednom religijom u usponu,...
...Hrišćanstvom.
Šta misliš, koliko li se budala zapitalo,
zašto zvezde ne popadaju sa neba?
Ali ti, koji si savladao učenja mudrih Ijudi,
ti znaš da se zvezde ne kreću ni gore ni dole.
samo se kreću sa istoka ka zapadu,
prateći najsavršeniju putanju ikada viđenu,
krug.
Zbog toga što, krug, gospodari nebesima,
zvezde nikada nisu padale, i nikada i neće.
Ali, šta se dešava, ovde, na Zemlji?
Ovde, tela padaju.
Ali, njihovo kretanje, nije kružno, već pravolinijsko.
Pogledajte još jednom.
Još jednom.
Neka, ostavi.
Onda,
šta mislite, kakva to, misteriozna sila,
vreba ispod površine zemlje, i svakoga od nas, svakog živog stvora,
i stvar, zadržava na svojoj površini?
Šta bi to moglo biti?
Njihova težina, gospođo.
Ne.
Sinesio.
Njihova, masivnost.
Ne, vi govorite o istoj stvari, ali promiče vam glavni uzrok.
Jeste li ikada razmišIjali o tome...
da vaša stopala...
vaša stopala,
stoje u samom središtu, čitavog kosmosa,
i da sve stvari, drže na okupu, i privače ih jedne drugima?
Jer, bez centra, univerzum bi bio,
bezobličan, beskrajan, bez ikakve forme,
haotičan.
I ne bi bilo razlike, nalazimo li se, ovde, tamo, bilo gde.
I bolje bi nam bilo da se nikada nismo ni rodili.
Library of Alexandria 391 AD
Bože, Oče naš,
gospodaru univerzuma,
stvoritelju svega,
večna snago kosmosa,
gde sve ima svoj početak i svoj kraj.
Moćni Serapise, Isise, Horuse,
Anubise, čuvajte nas i štitite,
kako na nebu, tako i na zemlji...
Nešto se dešava na trgu.
Znam da i ti osećaš nešto. Video sam to.
Kaži, gospodaru, da odlazimo.
Da ne poveruješ. I mene bi da doda svojim osvajanjima.
Taj Orestes, naivan je baš kao i njegov otac.
Već sam mu predložila da svoje srce, pokloni drugoj muzi,
jednoj, koja je lepša od mene.
- Kome? - Muzici.
Muzici.
Mislim da će mu biti bolje.
Ali, kako 227, može postati 16?
Pogledaj, to je 14, delova.
Ponašaju se kao Ijudi! Jedu, piju, vode Ijubav!
Ako i moji Bogovi, jedu, piju i vode Ijubav, to im je dobro!
Znaj ovo,
ti koji utehu nalaziš u paganskim kipovima.
Ljudi, žena, ptica, gmizavaca!
Serapis!
Serapis! Ko može verovati u Boga, sa saksijom...
na glavi, umesto krune?
Vi, Hrišćani, postali ste arogantni, sada kada...
Imperija izgleda ovako.
Otac moga oca, gledao je,
kako ih kolju po cirkusima,
i njima hranili lavove.
Dosta je! Dosta! Gledaj!
Gledaj.
Sada ću proći kroz vatru.
Ako moj Bog...
Ako moj Bog, postoji. Ništa mi se neće desiti.
A, ako postoji tvoj,
spržiće me kao svinju.
Ti...
Ti si lažov!
Izgorećeš!
Dobićeš ono što si i zaslužio!
Da vidimo, sada, možeš li ti pređi preko vatre?
Šta to radite?
Stanite, nemojte! Ostavite ga na miru!
Ćuti, paganine, da nebismo ubacili i tebe.
Čije je ovo?
Čije je ovo!?
Koliko puta moram da vam kažem?
Danas,
Hrišćani, zapališe čoveka.
Na sred, trga!
Ne želim ovo u svojoj kući!
Ne, u Theonovoj kući!
Daj mi to.
Daj mi to!
Gospodaru, molim vas da budete, milostivi prema njoj.
- Davo! - Ustani.
Ti nemaš ništa sa ovim.
I ja sam Hrišćanin.
Šta si rekao?
I ja sam Hrišćanin. Kaznite mene, za oboje.
Znači, sada će nas učiti, milosrđu?
- Dajte bič. - Oče!
Molim te da se smiriš...
Oče, preklinjem te. Preklinjem te.
Obavijen... blještavom, istinom.
Bio je to plamen, glupane.
Zašto se onda nije zapalio, kao onaj, paganin? Reci mi.
Ostavi nas...
Dođi.
Klekni.
Reci mi, je li istina da si Hrišćanin?
- Ne znam šta da kažem, gospodarice. - Zašto?
Ako kažem, da, to će biti laž,
ako kažem ne, onda sam slagao gospodara, ne znam šta je gore.
Onda, ne reci ništa.
Eto.
Hvala vam.
Znaj da je gospodar Ijut na sebe, zbog drugih.
Šta je to?
Samo nešto, što sam ja napravio.
Izgleda kao...
Šta je to?
Ptolemejev sistem.
Tako je.
Ti si ovo napravio?
Zemlja,
je centar univerzuma,
oko nje se kreću,
Sunce,
i još pet lutalica: Merkur, Venera, Mars, Jupiter i Saturn.
Nepoštujući, poredak kruga. Sve dok...
nam Ptolomej, nije pokazao, da ga ipak poštuju.
mi njihovu kretnju vidimo,
kao petlju,
što je posledica spajanja, dve kružnice.
Prvu,
koja putuje, oko Zemlje,
i jedan manji krug,
kojim se kreće, svaki od ovih lutalica.
Tako da nije nebo to što se kreće,.
to nas naše oči varaju.
Odlično rečeno, Davo.
Obzirom na tvoje izlaganje, vidim da si ovome posvetio više pažnje,
od jednog ili dvojice... ostalih ovde.
Kažem vam, Bogovi su me trebali konsultovati,pre no što su bilo šta stvorili.
Zašto to kažeš, Orestes?
Sve ovo deluje, nekako ćudljivo.
Zbog čega je potrebno sastavljati dve kružnice?
Zar ne bi bilo mnogo bolje, da se lutalice...
kreću po jednoj kružnici? Sve bi bilo mnogo prostije.
Sa kojim pravom ti sudiš o nečemu, što je Bog stvorio?
Šta je to sa vama, Hrišćanima?
Čovek u ovom gradu, više ne sme ništa da kaže.
Kada kritikuješ, Božje delo, kritikuješ našeg Boga,
a to nas vređa. - Pa, preselite se u pustinju.
Tamo nećete čuti ništa, što bi vas uvredilo.
Ne znate o čemu govorite. Niko od vas.
Sinesio, kako glasi, Euklidov prvi zakon?
Zbog čega me to pitate?
Samo... mi odgovori!
Ako...
Ako su dve stvari, jednake trećoj,
onda su sve jednake međusobno.
Tako je.
E, sada, zar vi i ja nismo slični?
Jesmo.
A ti, Orestes?
Jesmo.
U stvari, ja se obraćam svima u ovoj prostoriji.
Više nas stvari povezuje,
nego što nas deli.
Šta god da se na ulicama dešava, mi smo braća.
Mi smo braća.
Zaboravite vreme, robova i gospodara.
Mislim da je Davo zaslužio aplauz.
Sudiće nam se svima, i živima i mrtvima!
A tada će biti kasno,
jer će samo oni koji veruju u Isusa,
biti spaseni.
Šta čekate?
Božje je kraljevstvo nad nama.
Razumete li vi mene, uopšte?
DA
Da ali, razumete li me kao Ijudi,
ili me sledite kao ovce.
Zašto me ti gledaš?
Da, ti.
Zašto me tako gledaš?
Jeso li ti Ammonius,
onaj koji je izveo čudo?
Želiš li da vidiš čudo?
Jesi li ti taj?
Jesam.
Pođi samnom.
Isus je otišao u Galileju,
propovedajući u njihovim sinagogama.
Propovedajući dobrotu i Ijubav za sve Ijude,
i lečeći ih od raznih bolesti.
Ono je Theophilus.
Biskup.
Pričajući im o Nebeskom Kraljevstvu.
Blagosloveni su oni, koji tuguju,
jer pronaći će utehu.
Blagosloveni su krotki,
jer oni će naslediti zemlju.
Blagosloveni su oni koji su bili gladni i žedni, pravde,
jer biće zadovoljeni.
Reči Božije!
Blagosloveni su milosrdni,
jer će i oni osetiti milost.
Blagosloveni su oni, koji su čisti u srcu,
jer oni će videti Boga.
Neka, Gospod, bude sa tobom.
I sa tobom.
Kako si uspeo da izbegneš plamen?
- Neka gospod bude sa tobom. - I sa tobom.
A, kako ti misliš, da sam? Molitvom!
Ti verovatno, ne znaš da se moliš.
Šta imaš u vreći?
- Imaš li hrane unutra? - To je za mog, gospodara.
Šta je to sa tobom?
Moraću mu to platiti, sopstvenim novcem!
Za šta ti treba novac?
Pogledaj u njihova lica.
Evo.
Želim da sam probaš,
a, posle toga, naučiću te da se moliš.
Hajde.
- Neka je Bog, sa tobom. - Blagosloven, budi.
Vidiš?
To je čudo!
Hajde, nastavi.
Bog neka je sa tobom.
Molim te.
Hvala.
Neka si blagosloven.
Hej, robe!
Kako se zoveš?
Davo.
Davo, rob!
Izgledaš kao pravi, "parabolan".
Istinski Hristov vojnik.
Šta oni to govore?
Reci im da igraju.
Muškarci su već pijani, od vina.
Ukrcavanje!
Ovo je velika nesreća!
Spasi svoje sluge!
Kraj drugog čina!
hvala, publiko.
Oprostite nam na čekanju,
dok zamenimo scenografiju, i kostime.
Oprostite...
Oprostite mi na smelosti.
Zovem se, Orestes,
sin, Orestesov.
Ovde sam... da,
Ovde sam da bih objavio svoju Ijubav prema Hypatiji,
za koju ona, nema sumnje, već zna,
Već neko vreme, slušajući njen savet,
posvetio sam se muzici,
nadajući se da ću pronaći ohrabrenje, u harmoniji njenog zvuka.
Ali za mene,
takva harmonija postoji,
samo u mojoj voljenoj.
tako da,
ja sam u stvari ovde, tek da bih,
joj ponudio svoju muziku.
Nadajući se...
Prestani sa pričom.
Kažem vam, ovaj će daleko dogurati.
Da je meni priredio onako nešto, već bih mu,
pao pred noge.
Vi biste mu mogli udovoljiti.
Ja?
Kako?
Odobrite mu ruku vaše kćeri, ili možda ne planirate da je udajete.
Moja Hypatia, potčinjena muškarcu? Bez slobode da podučava?
Ili da bar, iskaže šta misli?
Najbolji filozov, koga znam, da se odrekne nauke?
Ne, to bi bila njena smrt.
To je istina. Njen rad je za svaku pohvalu.
Bilo da je dokazan, ili pretpostavljen.
Ali, Theone,
nemoj zaboraviti,
ona je ipak, žena.
Oče naš, koji si na nebesima...
Ne daj je nikome drugom.
Molim te, ne daj je nikome.
Nedaj je nikome. Nedaj je nikome.
Amin.
Dobar dan.
Dobar dan, gospođo.
Dobar dan.
Dobar dan, gospođo.
Mnogi od vas, videli su juče, da mi je vaš kolega, uručio poklon...
Prihvatila sam ga.
A danas, želim da i ja njemu nešto poklonim.
Ovo je za tebe.
To je krv, od mog ciklusa.
Orestes, ti...
Rekao si da si u meni pronašao harmoniju.
Predlažem ti da je potražiš u nekoj drugoj, jer malo je harmonije
ili lepote u tome.
Slažeš li se?
Juče smo razgovarali o Apolonovoj kupi.
Razgovarali smo o krugu, elipsi i paraboli.
Danas ćemo razgovarati o hiperboli. - Gospođo!
Oprostite, gospođo.
Olimpios zahteva da smesta dođete,
u Serapeum.
I vi, ostali.
Hvala ti, Bože. Hvala ti, Bože.
Kako da dozvolimo, da o našoj veri, i običajima, odlučuju
Ijudi koji su ne tako davno, smatrani, običnim odmetnicima?
- Šta se desilo? - Skrnavljenje!
Hrišćani su se okupili na trgu.
Rugaju se našim Bogovima.
Moramo stati na kraj, ovim uvredama!
Oni se možda ne boje Njega,
ali se boje naših mačeva!
Čekajte!
Šta to hoćete da uradite?
Hoćete li da ih napadnete?
Želite li da umrljate ruke krvlju zbog uvrede?
Bogova! Uvrede prema
Bogovima!
Ako mislite da je to tako strašno, podnesite izveštaj prefektu.
Čovek bi pomislio da ih štitite.
Ja pokušavam da zaštitim naše sledbenike.
Vi, ih podstičete da postanu ubice.
Theone, kao upravnik, imaćeš poslednju reč.
Na uvredu se mora... odgovoriti.
Vi, Jevreji, radite šta hoćete, ovo nije vaša borba.
A što se tiče Hrišćana, bolje je da se pridružite vašima.
Moje studente nećete povesti iz ove kuće!
- Slava neka je, Serapisu! - I SVIM BOGOVIMA!
Čekajte na moje naređenje!
Ne smeju ništa da posumnjaju, dok ih ne opkolimo.
Pozovite i robove. Robovi, ovamo.
Svi robovi, ovamo!
Davo, vrati se.
Vrati se.
Smrt, Hrišćanima!
SLAVA SERAPISU!
Poslušajmo ju sada!
Čujete li neke pritužbe?
NE!
I ovaj je ostao bez glasa!
Njihova usta ne govore,
njihove oči ne vide,
nosevi ne osećaju mirise.
Pa, ipak, pagani kleče pred njima!
Kakvo je to ludilo?
U IME BOGOVA!
Pobrini se za svoga gospodara! Zaštiti ga...!
Bog je jedan!
SMRT NEZNABOŽCIMA!
Ti! Šta gledaš? Nastavi da se boriš!
Bori se!
Jesi li gluv? Rekao sam da se boriš!
Ja sam, Hrišćanin!
JA SAM, HRIŠĆANIN!
- ŠTA JE, HRIST? - HRIST JE NAŠ BOG!
SMRT NEZNABOŽCIMA!
Ne! Ne!
Ulaz! Moramo odbraniti ulaz!
Šta se dešava? Šta se dešava?
Hrišćani su nadvladali naše Ijude!
Oče!
U redu je. U redu je.
Šta se desilo?
Bio je to njegov rob.
Davo, donesi krpe i vodu, brzo.
Oče!
Sinesio, moramo otići odavde.
Držite ga.
Parabolani dolaze!
BOG JE UZ NAS!
Aleluja! Aleluja!
- Zatvorite kapije! - Naši Ijudi su još uvek napolju!
Neka ih Bogovi štite.
Zatvorite kapije, rekao sam..!
Nemojte ga ubiti! Biće talac kao i ostali! Jeste li me čuli?
Svaki Hrišćanin koga ste uhvatili,
biće naš talac.
Naše ranjenike, unesite u hram, Hrišćane...
u podrum. Svi dobri strelci, neka se popnu na zidove.
Olimpio.
Ovaj je Hrišćanin.
Da, kao i ova trojica.
Ako su Hrišćani, odvedite ih u podrum.
Olimpio...
ako ćeš zarobiti moju braću, onda i mene zarobi sa njima.
Ako bude, neophodno, učiniću tako.
Ako, bilo ko,
bilo ko,
makar i prstom takne nekog od moje braće,
Kunem se da ću ga ubiti.
Pogledajte!
Pogledajte ovo!
Orestes.
Hvala ti.
Odakle,
toliko Hrišćana?
Moraćemo da pregovaramo.
Šta mi to čekamo? Čemu da se nadamo, od imperatora, Hrišćanina,
osim da mačem, brzo presudi.
Ja samo želim da budem živ, do njegove presude.
Spustimo ga ovde.
Molim vas, neka se niko ne izdvaja iz grupe.
Hoće li celu noć, provesti u molitvi?
Davo.
Ostani ovde.
Ovde si sigurniji.
Ovde bi bilo najbolje.
Synesius! Šta to radite?
Gospođo, sestro i majko,
neka te Bog blagoslovi i čuva.
Nazad!
- Robovi na kraju! - I mi moramo da jedemo!
Robovi, na začelje!
Ako ne dobijem trojku,
biće to katastrofa.
Oče, ostavi se toga.
Je li te neko pregledao danas?
- Ne. - Ne?
Da pogledam.
Obećaj mi, dete moje,
da se nećeš sećati, ove matore budale, kada nestane.
Obećavam.
Sećaj me se, onakvog, kakav sam nekada bio.
Dok sam još uvek umeo da mislim.
I...
da radim sa tobom.
I dok sam te slušao.
Kako sam mogao toliko da pogrešim?
Ti si sada ovde, zatvorena zbog mene...
Oče, moim te.
Želim da budeš slobodna.
Ja, jesam slobodna.
Hej, Hrišćani!
Hrišćani!
Šta mislite, šta sada radi taj vaš Bog, drvodelja?
Pravi sanduke za vas, ološu!
Pa, recite...
gde su Bogovi sada?
Gde su?
Možda nam trebaju neki drugi. - Drugi?
Koji drugi? Možda, ovaj, Hrišćanski?
To je drskost i smelost!
Šta vi mislite, gospođo? Jesam li ja tako smeon.
Ugasite vatru.
Naivan i smeon.
Veoma smeon.
RazmišIjala sam o nečemu što si mi rekao.
Ja?
Onog dana, kada si kritikovao, maketu neba,
nazvao si je,
- ćudljivom. - Da, iako...
ustvari,
kritikovao sam Ptolemija.
Jer je sve zakomplikovao, tim svojim "petljama".
Ali, ne znam. Možda je to za mene neshvatljivo.
Ne.
Ne, nebesa,
bi trebala da budu jednostavna.
Pa, onda, jesam li u pravu, ili...?
Šta, ako...
Šta, ako postoji jednostavno objašnjenje za lutalice?
Postoji!
Ali, toliko je apsurdno, toliko staro,
da im niko ne pridaje značaj.
Koja je to teorija?
Govorite o Aristarchusovoj, teoriji?
Aristarchus je mislio,
da se Zemlja kreće.
Čudno ponašanje, lutalica,
je samo optička varka,
uzrokovana, našim kretanjem,
u kombinaciji sa njihovim, kretanjem, oko Sunca.
- Heliocentrični model. - Tako je!
Sunce je centar svega,
stojeći ponosno, kao Kralj svih zvezda.
To znači da smo i mi... samo još jedna lutalica.
Njegov rad bio je izgubljen. U požaru biblioteke, njegove majke.
I zbog toga moramo da povedemo računa o ovome ovde.
Naša biblioteka,
je sve što je ostalo od Ijudske mudrosti.
Svaki put kada bacite neku stvar...
Ko to govori?
Oprostite mi, gospodarice,
prisluškivao sam.
Govori, slobodno, Davo.
Ako se zemlja kreće,
svaki put kada nešto bacite, to bi,
trebalo da padne, na drugo mesto.
I da vetar, uvek duva, ka nama.
A ptice bi izgubile smer u kome lete.
Već sam vam rekao,
Aristarchusova, hipoteza, nema nikakvog smisla.
Osećam, da to što si rekao, može biti poreknuto.
Ali, u ovom trenutku, ne znam kako.
Oslobodite put, za prefekta!
Oslobodite put!
Slušajte, svi!
Spremite se da čujete i ispunite volju našeg imperatora.
Ja, Flavius
Theodosius Augustus
imperator i vladar, oblasti Orion,
obavešten sam,
o događajima koji su se desili, u Alexandriji,
ovim proglašavam i naređujem,
da pobunjenici budu pomilovani...
Kao nadohnadu, za moju velikodušnost,
pobunjenici moraju da napuste Serapeum i Biblioteku,
i dozvole Hrišćanima da uđu,
i koriste ove objekte,
kako god žele.
Šta možemo da očekujemo? Sve će uništiti!
Pagani će biti pod zaštitom krstaša!
Knjige.
I otpratiće ih do njihovih domova.
Ovo stupa na snagu, smesta!
Držite se zajedno!
Pošaljite polovinu regimente na drugu stranu.
Ostatak ćemo poslati kasnije.
Razumem, gospodine.
Prefekte.
Nećemo moći još dugo da ih zadržimo.
Ostavite sve što nema značaja!
- Šta je ovde bez značaja? - Uzmi samo one važne!
Vojnici se povlače!
Robe!
- Gde je moja, gospodarica? - Dođi i pomozi nam!
- Ne možemo poneti sve! - Treba nam još Ijudi.
Molim te, odvedi moga oca, odavde. Odmah.
Robe!
Idemo!
Idemo, brzo!
Hypatia i njeni učenici su još uvek u atriumu.
Zar su poludeli?
Ako tako žele, neka izgore.
Hajde!
Brzo!
Gospođo.
Gde si bio? Uzmi tu torbu.
- Gospođo, moramo da krenemo. - Uzmi tu torbu!
Mojih robova nikada nema kada mi trebaju.
- Bio sam... - Kreni, kreni, brzo!
Idiote!
Bežimo!
Nemamo, više vremena!
Gospođo!
Moramo da krenemo. Moramo, odmah, da krenemo.
BOG JE JEDAN!
Bežimo!
Davo!
Kuda ćeš?
- Moramo da idemo! - Davo, kuda ćeš?
Ako želi da umre za naše bogove, pusti ga.
Davo, nemoj.
- Hajdemo! - Davo!
- Davo, nemoj! - Hajde!
ZA SLAVU KRSTA!
Aleluja, aleluja, aleluja!
Robe!
Davo!
Davo, robe!
Pomozi mi sa ovim!
Pomozi mi!
Aleluja, aleluja, aleluja!
Pagansko smeće!
Gospodareva kuća je spaljena.
Znam.
Davo.
Davo!
Slobodan si.
Idi.
Od sada, u Alexandriji,
dozvoljene su samo Jevrejske i Hrišćanske ceremonije.
Pagansko prinošenje žrtava,
obožavanje, paganskih simbola,
i posete paganskim hramovima, nisu više dozvoljene.
Ako neko uradi, nešto od navedenog,
biće bez milosti, kažnjen.
Nakon zauzimanja Biblioteke, mnogo pagana je promenilo veru.
Hipatia je nastavila sa podučavanjem i istraživanjem.
Neki njeni bivši učenici, bili su na važnim položajima.
Imperija je, zauvek, podeljena na dva dela.
Mnogi Hrišćani videli su ovo kao predznak za kraj sveta.
I odlučili su da se za njega spreme, živeći sa sve više vere.
Red "Parabolanskih" monaha, bio je zadužen,
za patroliranje ulicama i čuvanje Hrišćanskog morala,
koji je sada bio ugrožen, zbog prisustva Jevreja.
Biblioteka, nekoliko godina kasnije.
Prokleti, Jevreji!
Oni su gomila, bezvrednih, životinja, tovarnih magaraca.
Jorane, dragi moj prijatelju, smiri se.
Dozvoli Biskupu Cyrilu, da kaže nešto u svoju odbranu.
Prefekte,
naši časni parabolani,
koje je o, upravo nazvao,
"tovarnim magarcima",
posvetili su svoj život... nošenju tog tereta,
bogalja, bolesnih, gubavih...
A, kamenje!
Prefekte, nosili su kamenje.
Ušli su u pozorište,
i gađali nas, znajući da se nemamo čime braniti,
zbog toga što je, Sabat!
Na Sabat, vašem Bogu, molite se...
u vašim sinagogama, umesto što se gurate,
i gostite slatkišima u pozorištu.
Zbog toga ste bili kamenovani.
Prefekte, jeste li ga čuli? Sada nam i preti. Ovo je previše!
Prijatelji, više nas stvari spaja, nego što nas razdvaja.
Mi smo braća! Svi smo mi braća.
Šta biste vi Hrišćani bili,
da nema Jevreja? Isus je bio Jevrej!
Nešto iz tvoje priče,
mi neda mira.
- Šta to? - Pa...
Zašto je Cyril pokrenuo, "čišćenje" grada?
Zar nije zadovoljan sa onim što već ima?
Samo želi da zaplaši Jevreje.
Da, ali zašto je to rekao u tvom prisustvu?
Možda se je u stvari, obraćao tebi, a ne njima?
Meni?
Zašto? I ja sam Hrišćanin, kao i on.
Da, ali ne zaboravi,
da mnogi meću nama, iz kruga, nisu.
Plovimo punim jedrima, prefekte!
Hajdemo.
-Aspasiuse, jesi li spreman? - Da, gospodarice.
Želim da uzmeš tu vreću, i odneseš je na vrh jarbola.
A sada, gospođo,
hoćete li mi, napokon, reći o čemu se ovde radi?
Kada Aspasius
bude ispustio vreću, brod će se kretati napred.
Zbog toga, vreća
neće pasti pored jarbola,
već malo dalje od njega. Otprilike...
Rekla bih, negde ovde.
Šta je tako posebno u vezi toga?
- DA! - Ali, pogrešili ste!
Da, ali ovo je neoborivi dokaz,
neoborivi. Vreća,
se ponaša kao da se brod ne kreće.
A, šta to znači?
Ne znam.
Ali, isti princip, može se primeniti i na Zemlju.
Možda se stvarno kreće oko Sunca, a mi toga nismo svesni.
-Aristarchus. - Tako je.
Zašto se time opterećujete, gospođo?
Ptolomej, nije savršen, ali...
funkcioniše.
Orestes, ali baš si ti bio taj, ko...
Pre nekoliko godina, niste bili tako pragmatični, prefekte.
Pre nekoliko godina, prvo sam govorio, a onda razmišljao.
Našla sam Cepheusa, trećeg.
37.
48.
Venera i Mars
dele Vodolijinu kuću.
Moj otac bi ovako nešto proslavio sa dobrim vinom.
- Zvezde neće pasti. - Stvarno?
Neće, jer pričvršćene su za poklopac, kovčega.
Kada se bude otvorio, Isus će se pojaviti.
O kakvom to kovčegu govoriš?
Zar ti ne znaš da je univerzum, jedan ogroman, kovčeg?
Nebo je na njegovom vrhu, a Zemlja na dnu.
Nisu naučili, ovu budalu, da je zemlja, okrugla!
Zemlja je ravna.
Tvoja glava je ravna.
Čitajte knjige!
Ako je Zemlja okrugla,
zašto onda ljudi sa njenog donjeg kraja, ne otpadnu?
I šta je sa onima sa strane?
Zašto ne skliznu?
Mislite o tome.
Davo, zna.
Hej, brate.
Šta ti kažeš?
Je li zemlja ravna ili okrugla?
To samo Bog, zna.
Ostavi ih dole!
Ostavi ih dole, gde im je i mesto!
Gospođo, ne smete se obeshrabriti.
Danas ste na brodu, napravili veliki korak napred.
Zašto? Zašto sjaj lutalica, nestane,
tako neočekivano?
I, što je još gore,
zašto i sunčev sjaj nestane?
Zašto je veće leti, nego zimi?
Možda zbog toga,
što je nekada bliže,
a, nekada dalje?
Ali, Aspasije,
posmatraj.
Po Aristarchusu, Sunce je
centar svega.
Zemlja,
kruži oko njega.
Zbog toga,
i ovo je ključna stvar,
mi smo uvek na
istoj...
udaljenosti.
Ako, kao što ti kažeš, prihvatimo promene rastojanja,
to nas tera da dodamo
još jedan krug, u Zemljinom kretanju.
Tako, može menjati, rastojanje od Sunca.
Ali tada, upadamo i istu zamku kao i Ptolemej.
- Krug u krugu. - Tako je.
Ne razumem na koji način ovo da objasnim.
Jedino što možemo je,
da Sunce pomerimo iz centra
A, saznanje da centar ne postoji,
slama mi srce, Aspasije.
Onda,
reci mi šta da uradim?
Odmorite se, gospođo.
Parabolani!
- Parabolani! - Šta se to dešava?
Parabolani, brzo! Upomoć!
Alxandrija je u plamenu!
Požar.
Hajdemo!
Uzmite kofe! Ponesite vodu! Brzo!
Brže!
Idemo, idemo!
Parabolani!
Parabolani, brzo!
Gde gori?
Jevreji. Ovo je klopka!
Ovo je klopka!
Hrišćani,
prošla je noć, noć za žaljenje.
Sada vam kažem.
Ne žalite više za našom mrtvom braćom.
Ne plačite.
Prolivajte vaše suze, za ostalima,
za njihove ubice.
Da. Da.
Da. Plačite za njima. Za onima, koji su ovo uradili,
jer oni ne znaju za Boga,
ni za ljubav, ni za samilost.
Oni ne znaju za to.
Jer njih vode oni,
koji čitaju njihove svete knjige, bez ikakvog razumevanja.
To su isti oni, koji su videli samo čoveka,
kada je sin Božji, stao pred njih.
To su oni koji su rekli,
"rugajmo mu se, i razapnimo ga".
Da.
Plačite! Plačite za Jevrejima,
zlim ubicama, našeg, Gospoda.
Jer Bog...
Bog ih je već osudio.
Božja je volja...
da žive kao robovi,
da budu prokleti i progonjeni do sudnjeg dana.
Prokleti i progonjeni!
Gospođo, ne zaustavljajte se.
Sada, svi Jevreji traže osvetu!
Bojim se da ne razumete, šta se zaista dešava.
Kada ovo bude gotovo, neće ni biti Jevreja u Alexandriji.
Žao mi je što ovako upadam.
Gospođo, da li ste svesni rizika vašeg dolaska ovde.
Gde je vojska?
Zašto na ulicama, više nema vojnika?
Nema te vojske koja može ovo da spreči. Ceo grad je u neredima.
On poziva na masakriranje, žena i dece.
Biskup!
- Hrišćanin! - Onda ga zatvorite.
Prefekte,
trebalo bi da ga uhapsite.
Nije tako jednostavno.
Gospođo,
Cyril zna, da su obojica, Hrišćani.
To našeg prefekta stavlja u vrlo,
nezavidan položaj.
Ako, zaštiti Jevreje, pola grada pobuniće se,
protiv ovo vlasti.
Razumem.
Ali, ako izaberete da ne učinite ništa,
verujem da će Cyril,
nastaviti da čini ovakve stvari, iznova i iznova,
sve dok ne ostane ljudi, kojima ova vlast upravlja.
Kako sam naivan bio.
Naivno sam pomislio da smo se konačno, promenili.
Odlazite, Jevreji!
Prvi su ih pobili,
a, sada ih sahranjuju.
To je biskup iz Cyrene.
- Šta on radi ovde? - Saznaću.
Ovo je moja mala biblioteka Alexandrije.
Ovde podučavam decu.
Apolonova kupa.
Da, napravila sam je da bih im objasnila četiri krive.
Krug.
Elipsa...
Orestes je do sada trebao stići.
Parabola...
i Hiperbola.
Zaista je divno.
Znaš, često je posmatram, i pitam se,
zašto krug koegzistira, sa tako,
nepravilnim oblicima?
Sve bih dao da mogu ovde da sedim, i da me podučavate, ponovo.
Dosađujem ti.
Odavno nisam lupala glavu oko nečega.
A, sada imamo, mnogo važnijih poslova.
Oprostite mi.
Dva Hrišćanina, u rukama bezbožnice.
To je, nečuveno!
Nečuveno.
Ammonije.
Obraća li ti se Bog?
Sve vreme.
Ammonije ovo, Ammonije ono. Ammonije, Ammonije, Ammonije...
Danas mi je govorio
tako brzo, da sam Ga morao zamoliti da uspori.
Reci mi nešto.
Da li ikada pomisliš da grešimo?
Zašto?
Bilo mi je oprošteno,
a, sada, ja ne mogu da opraštam.
Oprostiš?
Kome?
Jevrejima?
Isus im je oprostio još na krstu.
Isus je bio, Bog,
i samo on može da iskaže toliko popustljivosti.
Kako se usuđuješ, da sebe porediš, sa Bogom?
Brate.
Još uvek smo živi.
Zašto?
Jer je Njegova volja bila,
Da nas sačuva od kamenja.
Potrebni smo mu ovde, da radimo to što radimo.
Zar ne veruješ u Njegovu mudrost?
Gospodaru...
Cyril je, veoma, ponosan čovek.
Pristao je da se sastanemo, ali bez razgovora o Jevrejima.
Razgovaraće, samo o miru,
Miru?
Predlažem vam, kao vaš ponizni savetnik, u ovoj stvari,
da to prihvatite.
Neka mir bude uspostavljen.
- Šta vi mislite, gospođo? - Ja...
Mislim da to nije baš ohrabrujuće.
Zašto je pristao da se sastane sa Orestesom,
bez ikakvog konkretnog predloga? - I još nešto.
On neće doći kod vas.
Zahteva da se sastanete u bibiloteci,
za vreme nedeljne službe.
U biblioteci? Zašto?
Samo je Hrišćanima dozvoljen ulazak u biblioteku, od kad je osvojena.
To je provokacija!
Dozvolite da iznesem svoj predlog.
Ako mislite da je vaše prisustvo,
toliko važno,
zašto se onda ne pokrstite?
Većin, ovde prisutnih,
na čelu sa prefektom, prihvatila je Hrista.
Zašto ne biste i vi ostali?
Ionako je to samo pitanje vremena, i vi to znate!
Stvarno?
To je samo pitanje vremena?
E pa, izvinite me,
časni člaovi, ali koliko ja znam,
vaš Bog, još uvek nije dokazao,
da je pravedniji i milostiviji, od njegovih prethodnika.
Gospođo.
Da li se radi samo o vremenu, kada ću i ja prihvatiti vašu veru?
Nego o čemu?
Da li bi ovaj skup
trebao da prihvati, savet, od nekoga, ko ne veruje,
u ništa?
Verujem u mudrost.
Mudrost.
Baš ono što nam treba,
u ovakvim vremenima.
Dosta!
Sve ove godine posvetila sam učenju,
bez imalo posvećivanja sebi.
I pitam se,
da li je to imalo smisla. - Zaboravi šta je danas rečeno.
Da li sam se posvetila pravim stvarima?
A, čemu bi drugom?
Mislim da te niko ne gleda kao,
vernu suprugu,
i majku.
Mislim...
Mislim da svi u ovom gradu, znaju priču o onoj maramici.
Tako da...
Moj otac je bio zaljubljen.
Čak i on...
Koga sam ja, ikada, volela?
Osim tebe,
Lebanon.
Kada bih, samo, mogla...
da razotkrijem ovo...
samo još malo.
I da se makar za još malo približim odgovoru,
tada...
tada bih mogla da umrem, kao srećna žena.
Zašto?
Zašto ti to toliko znači?
Upravo sada,
ovog trenutka, cela sa Zemlja, možda kreće,
a niko toga nije svestan.
Osim tebe i mene.
Verujte mi, gospođo, i bolje je tako.
Stvarno misliš da to nije tako bitno?
Ne znam zašto vam je toliko važno da se zemlja po kojoj hodamo kreće.
Video si šta se desilo na brodu.
Jesam, ali to ne znači da se Zemlja kreće.
Ali, šta ako je tako?
Hypatia, osvrni se oko sebe.
Smrt,
užas,
razaranje.
Ako, se zvezde kreću u krug,
zašto bi to svoje svršenstvo, podelile sa nama?
Mi se ne pomeramo.
U krug.
Mi se ne krećemo...
krug.
Ipak se krećemo u krug.
Još od Platona,
svi oni: Aristarchus Hipparchus, Ptolemy,
svi su se trudili da reše misteriju,
primenjujući kružnu putanju.
Ali, šta ako na nebu postoji još jedan skriveni oblik.
Još jedan ob...?
Ne postoji oblik savršeniji od kruga, vi ste nas to naučili.
Znam, ali pretpostavimo,
da nas je savršenstvo,
kruga, zaslepelo za sve ostalo.
Kao što nas sunčeva svetlost sprečava da vidimo,
zvezde.
Moram početi sve iz početka,
sa novim pogledom na stvari.
Moram o svemu ponovo razmisliti.
O svemu.
Čitaću vam iz prvog pisma, Pavla za Timotija.
Zbog toga želim, da svuda,
ljudi podižu svoje ruke u molitvama,
bez besa i svađe.
U tom smislu,
želim da se žene,
oblače skromno,
pristojno i uljudno,
a ne sa cvećem u kosi,
ili zlatom ili biserima
ili skupim odelima,
- već sa dobrom namerom. - Zašto nam čita ovu poruku?
Ne znam. Uveravam vas da to nije ono na šta smo pristali.
Neka se žene nauče,
potčinjenosti,
i da nemaju vlast nad muškarcima,
da budu,
u tišini.
Ovo su reči Božje!
Amin.
I sam Isus,
znao je ovo kada je,
svoje sveto učenje, poverio dvanaestorici muškaraca.
Muškaraca.
Nije bilo žena među njima.
Pa ipak,
ja poznajem neke u Alexandriji,
koji se dive i čak veruju,
rečima žene.
Profesorica, Hypatia.
Žena koja je,
javno priznala, svoju bezbožnost.
Veštica!
Časni članovi,
vreme je da i vi prihvatite Hrista,
Ovo je reč Božja.
Kleknite pred njom, i prihvatite njenu istinu.
Klekni.
Zar on to neće da klekne?
Klekni!
Grešnik!
Ja sam, Hrišćanin.
- Ja sam, Hrišćanin! - Nisi ti Hrišćanin!
Ja sam Hrišćanin kao i vi.
Oslobodite prolaz, za prefekta!
Oslobodite prolaz!
Ja sam pokršteni, Hrišćanin!
Ubiću te.
Hrišćanin sam kao i vi.
Kako se to moglo desiti?
Postoji sumnja da će vas ubiti.
- Odmah me odvedite kod prefekta. - Gospođo, lično je on
naredio da budete pritvoreni u kući do daljnjeg.
U ovom trenutku, nije pametno da budete na ulici.
Zbog čega?
Cyril je izneo ozbiljne optužbe protiv vas.
I...
Za šta me optužuje?
Bezbožništvo...
i veštičarenje.
Shvatam.
Zabrinuti ste zbog nečega, gospođo?
Nisam.
Zašto mi ne kažeš šta tebe brine?
Prefekte, zagrizite ovo.
Govori.
Cyrenski biskup, želi da vas vidi.
Odlazite, svi.
Prefekte, rana nije sanirana...
Napolje. Napolje!
Svi napolje!
Pa, to je dobro prošlo.
Misliš li da sam i ja učestvovao u tome?
Zar bih došao ovde, da sam hteo da te izdam?
- jesi li slep? - Da, bio sam, slep.
U pitanju je moja glava,
sve vreme je želeo mene.
JA sam taj, koga ta, zmija, želi.
Ovu vladu!
Ovaj grad!
Slušaj me sada.
- Sprema se rat. - Znam.
Onda mi se zakuni na vernost.
Zbog imperije, učini to.
Osudi ga ili se gubi odavde.
Učiniću to.
Na kolenima, ako treba.
I ne samo to.
Za nekoliko dana, mogu okupiti biskupe i monahe, sve koji su protiv Cyrila.
Ali ti pre toga, moram postaviti jedno pitanje.
Orestes, veruješ li u Isusa?
Da li, šta?
- Veruješ li u Isusa? - Da li, šta!
Jesi li ti pravi Hrišćanin?
Ili si se i ti, kao i mnogi drugi, preobrazio samo,
-zbog politike i napredovanja? -Sinesio.
Zašto nisi kleknuo?
- Kakvog sam izbora imao? - Zašto nisi kleknuo?
Kakvog sam izbora imao?
Da izdam Hypatiu?
Da je osudim?
Da li bi ti to uradio?
Ja nikada nebih uvredio Boga.
On vređa Boga. On ga vređa!
On izvrće Njegove reči, koristi se zapisima...
On čita,
ono što je zapisano.
Koliko si žena poslušao?
Koliko?
Koliko njih si se divio, i slušao ih...
Samo...
jednu.
Samo jednu.
Kniga...
Knjiga je istinita,
i bila mu je u rukama.
Brate, zar ne razumeš?
Zar ne vidiš uvredu prema Bogu
pred svima?
Ja ne...
Ne znam u šta verujem...
Moraš mu reći,
i to odmah, Orestes, reci mu da veruješ u ono što je zapisano.
- Verujem... - Ne meni, Njemu to reci!
Reci Bogu.
Klekni!
Mnogi od nas, sećaju se čuda, koje je naš brat izvodio za života.
Kao onda, kada se prepustio u Božje ruke, bacio se...
u vatru i nije se čak ni opekao.
Ammonije,
Mrtav, jer je predano branio svoju veru u Hrista,
Proglašavam te,
za sveca.
Od sada ćeš biti poznat, kao...
Sveti Taumasius.
Želimo pravdu!
Pravdu!
Neka vam bog, pokaže put, dragi parabolani,
Ništa vam više ne mogu reći.
Šta je sa monasima iz Nitrije?
ima ih najmanje pet stotina.
plus pet stotina naših ljudi...
Misliš li da je to dovoljno? On je prefekt.
Ima celu vojsku koja ga štiti.
Slušajte!
Zašto ne bismo uradili nešto mnogo prostije, a efektnije?
O čemu to pričaš?
Možemo ga udariti, tamo gde najviše boli...
Kako?
- Ona, kurva. - Ko?
Šta ako se usudimo da svet sagledamo onakvim kakav jeste?
Hajde da za trenutak odbacimo sve prethodne ideje.
Kakav oblik bi nam se ukazao? Kakav oblik?
Jednom ste rekli da je problem u nedoslednosti Sunca.
Jesam...dobro je. Ali kako to objasniti?
Sunce mora biti drugi centar,obzirom de se mi krećemo oko njega.
Dok u isto vreme
sa druge pozicije, naša udaljenost od njega varira.
Da, tako je. - Kako?
Kako može da zauzima dve pozicije?
U isto vreme?
Kako može da zauzima dve pozicije u isto vreme?
Aspasiuje...
Da, da, tu. A drugi ovde.
Neka budu srazmerni.
Dobro je. Zaveži ovaj kraj.
Aspasije,
zamisli da je ovo Zemlja,
A ove dve baklje su dve pozicje Sunca, koje predstavljaju...
leto i zimu.
Šta ako su obe ove pozicije, dva centra...
jednog kruga?
To je nemoguće, gospodarice.
Čekaj, šta mi znamo o krugu? Znamo da su sve tačke,
koje ga čine, na istoj udaljenosti od centra.
- Tako je. - Da, pa...
Šta ako centar podelim na dva dela,
ali tako da njihov zbir ostane nepromenjen u odnosu na kružnicu?
Gledaj, pokazaću ti. Kada vučem ovaj štap,
uz kanap, jedan se kraj povećava,
a drugi se smanjuje. I obrnuto.
Tako da će zbir ova dva dela, uvek biti...
nepromenjen. Shvataš li to?
Šta ako ovo primenimo, na kretanje...
Zemlje?
Šta...
bi smo...
tada dobili?
Elipsa!
Sa Suncem u jednom njenom centru.
Jer,
šta je drugo krug,
nego veoma posebna elipsa,
čiji su centri toliko blizu, da izgledaju kao jedan.
Možda sam pogrešila, Aspasije.
Zašto bi to bilo tako? Možda ja samo...
Možda ja...
Šta ti misliš?
Mislim da ste u pravu, gospodarice.
U redu. Nastavićemo sutra.
Odspavaj malo.
- Laku noć, gospodarice. - Laku noć.
Hvala ti.
Davo!
Šta to radiš?
Gospođo.
Da vidim to.
Zašto nebiste seli?
Gde su ostali?
Molim vas, sedite.
Imam...
Imam i ja novosti za vas.
Svi ugledni članovi,
koji još uvek nisu prihvatili Hrišćansku veru,
biće kršteni,
javno.
Cilj je jasan:
dodati našem cilju, sve Hrišćane u gradu,
pristojne ljude, koji...
će se boriti za mene.
Pričaš li o borbi vere.
U redu.
Kad ste već odlučili o svemu, zašto ste me pozvali ovde.
Ja nisam član ove vlade.
Ne, vi ste više od toga, vi ste neko u koga imambeskrajno poverenje,
i svi to znaju.
Šta to govoriš.
Gospođo.
Pre mnogo godina,
naučili ste nas nečemu.
Ako...
Ako su dva tela,
jednaka trećem,
onda su svi međusobno jednaki. Sećate li se toga?
Da.
Nas troje, svi smo dobro ljudi!
Tako da ste i vi Hrišćanin kao i mi!
Synesius, ti ne sumnjaš u ono u šta veruješ.
Ne možeš to.
Ja moram.
Onda...
je to šteta,
gospođo.
Velika šteta.
Naš cenjeni učitelj.
beži od onoga što nas je naučila.
Ako mislite da nisam svestan stvari u koje ste umešani...
- Synesiuse! - U vezi kretanja zemlje oko Sunca.
Šta je sledeće?
Pustite me da idem.
Pustite me unutra!
- Moram sa njom da razgovaram! - Smiri se, parabolane?
- Gospođo!- Odlazi, pre nego što te uhapsimo.
- Idi! - Aspasije!
To sam ja, Davo. Davo! Pustite me.
- Reci im ko sam! - Poznajete li ovog čoveka?
Da. Šta želiš?
Moram da razgovaram sa njom. Gde je ona?
- Moja, gospodarica, nije tu. - Hitno je. Gde je?
Nalazi se u prefektovoj palati.
- Gde? - U prefektovoj palati!
- Palata! Hvala ti!. - Odlazi.
Ko je to bio?
Nekada je bio njen rob.
Čekajte, molim vas! Preklinjem vas!
Ako ne pristanete, neću više moći da vas zaštitim.
neću moći da delim svoja osećanja sa vama.
Čak ni da žalim za vama.
Hypatia.
Zar ne vidiš?
Ne mogu da nastavim bez tebe.
Ne mogu.
Bez tebe, ne mogu pobediti, Cyrila.
Orestes.
Cyril je već pobedio.
Hvala vam.
Niste mi potrebni.
Davo!
Brate! Kuda ćeš?
Pronašli smo je!
Hodaj, kurvo!
Napred, grešnice!
- Kurvo! - Ološu, paganski!
Veštice!
Prljava paganko!
Hodaj! Napred!
Veštice!
Svucite je!
Ustani.
Tako treba. Da te Bog može prihvatiti, u svoj tvojoj prljavštini.
onako kako...
- prefekt nije mogao? - Paganko!
Kurvo.
Pogledajte,
uopšte ne reaguje.
Zavrištaće sigurno, kada je budemo živu odrali.
- Koliko vas ima noževe? - Niko.
Nemojte umrljati važe ruke, nečistom krvlju.
Kamenujmo je!
- Kamenujmo vešticu. - Donesite kamenje.
- Brzo!- Ono kojim smo gađali, Orestesa,
još uvek je ovde.
Ja ću je čuvati.
Onesvestila se.
Hipatijino telo je unakaženo, a ostaci...
...vučeni ulicama i na kraju spaljeni.
Orestes je zauvek prognan, a Cyril...
...je preuzeo svu vlast u Alexandriji.
Kasnije, Cyril je proglašen za sveca, i zaštitnika crkve.
Iako od Hipatijinog rada, nije ostalo ništa,
zna se da je bila izuzetan atronom,
poznata po matematičkom proučavanju krivih linija.
1200 godina kasnije,
u 17 veku, astronom, Johannes Kepler...
...opisao je jednu ovakvu liniju,...
...elipsu, kao putanju po kojoj se planete okreću.